Cambodgia.
Pentru mulți vestici părea un paradis.
O altă lume, o lume secretă.
Dar războiul din Vietnamul vecin depășește granițele
iar luptele se extind cu repeziciune în neutra Cambodgie.
În 1973 m-am dus să informez despre acest conflict secundar
în calitate de corespondent străin al ziarului New York Times.
Acolo, în mijlocul luptelor
dintre trupele guvernamentale și gherilele Khmerilor Roșii,
l-am întâlnit pe ghidul și interpretul meu, Dith Pran,
un om care avea să-mi schimbe viața
într-o țară pe care aveam să ajung s-o iubesc și s-o compătimesc.
CÂMPIILE UCIGAȘE
Traducerea și adaptarea: benius
Continuăm cu știrile de la Vocea Americii
pentru Asia de sud-est.
Este ora 6:45 iar dimineața e destul de înnorată.
Sunt nori și în Washington.
Președintele Nixon a anunțat că se va adresa națiunii
referitor la Watergate în următoarele zile.
Acesta va fi primul discurs al lui Nixon din luna mai și până acum.
Scandalul a provocat demisii și a paralizat personalul Casei Albe.
De asemenea, a condus la intense confruntări
și la o posibilă criză constituțională cu o investigație a Senatului
și un procuror special pentru cazul Watergate.
Discursul a fost anunțat după ce sondajul Gallup a dezvăluit
că popularitatea domnului Nixon a căzut la cea mai joasă cotă
pentru un președinte american în ultimii 20 de ani.
Un judecător de la Curtea Supremă, William O. Douglas,
a respins apelul administrației
pentru o suspendare a interdicției judecătorești
privind viitoare misiuni americane de bombardament în Cambodgia.
Congresul a desemnat deja aceste misiuni drept ilegale
și vor trebui să înceteze în termen de o săptămână, până pe 15 august.
Să mergem, Sarun! La spital!
Informație. Informație.
Air Cambodgia informează cu regret întârzierea zborului 125
din direcția Bangkok din motive meteorologice.
Mister, vrei taxi?
Mister, vrei taxi? Taxi bun.
Trage dracului jaluzelele!
Ce e porcăria asta?
Îmi pare rău.
Credeam că e cameristul. Developam ceva.
Dacă ai de gând să țipi, o să revin. Nu mă simt bine.
Nu vreau să țip. Vreau să fiu bine dispus.
Avionul a întârziat, n-am avut mașină. A trebuit să iau un taxi.
Tot ce vreau e să muncesc. M-am ales cu tine.
Ce dracu' e aia de pe capul tău?
E o compresă pe care am înmuiat-o în apă cu gheață.
Syd Schanberg. Pran e acolo?
Nu, tocmai am sosit de la aeroport.
Dacă vine, vreți să-i spuneți că sunt aici?
Să-i spuneți că o să fiu la Cafe Central.
Mulțumesc mult.
Ce vrei să mănânci?
Vrei niște ouă?
Nu pot să mănânc ouă. Cineva mi-a spus că leșină de frică atunci când le gătești.
- Ce vrei să mănânci? - Tu ce iei?
Un mic dejun complet.
Și pentru mine la fel. Și niște aspirină.
Orice mănânc trebuie să fie absolut mort.
Din cauza asta nu pot să mănânc stridii.
Am citit undeva că pun...
...sucul ăla de lămâie pe ele ca să le amorțească.
Care e diferența?
O stridie leșinată e la fel de oribilă ca și una scârbos de trează.
- Dumnezeule! Uită-te. - Ai văzut?
Ce-a fost, o rachetă?
Nu știu. Am văzut un tip pe motocicletă.
Sydney, Sydney!
Unde ai fost? Te-am căutat.
Ți-am lăsat un mesaj, Sydney. Nu l-ai primit?
Nu l-am primit. Am luat un taxi.
- Este un accident mare acum. - Ce?
Eu cred America aruncă multe bombe mari pe oraș mic.
- Bombe americane? Ești sigur? - Cred mulți morți, nu știu.
- Mai știe cineva despre asta? - Nimeni.
Mergem.
Nu e posibil chiar acum, Sydney. Prea periculos.
Unde te duci, Schanberg?
Neak Luong.
Neak Luong e închis.
Nu-mi veni cu așa ceva, Reeves. N-ai nimic de spus în această privință.
Am dreptul să merg acolo unde vreau în țărișoara asta amărâtă.
Asta-i legea. Dacă mă împiedici, încalci amendamentul Cooper-Church!
Mă șterg la cur cu amendamentul Cooper-Church!
- Să mergem! - Neak Luong, ok?
Cu ce pot să vă ajut, domnule Schanberg?
Caut informații despre cauza întârzierii avionului meu în această dimineață.
- Avionul dumneavoastră a avut întârziere? - Corect.
Nu știu. Poate a fost vremea rea. Zborul dumneavoastră...
Nu știi nimic despre asta?
Nu, nu știu.
În regulă.
Atunci aș vrea să auzi ceva ce tocmai am auzit și eu
iar apoi aș vrea un comentariu.
Azi dimineață, din motive incontrolabile,
am petrecut două ore în Bangkok holbându-mă la indicatorul centurilor de siguranță.
Între timp, sursele mele îmi spun
că două elicoptere militare aterizează aici, peste drum de aeroport.
Jumătate din ambulanțele din Phnom Phen le așteaptă acolo.
Iar acum circulă un zvon că aviația americană a aruncat o bombă
sau mai multe peste Neak Luong.
Haide, Schanberg, ăsta-i un zvon și n-o să comentez pe baza unui zvon.
Vreau doar să știu dacă acesta e motivul pentru care a întârziat avionul meu!
Fără comentarii.
Câți morți?
Câți răniți?
Mulțumesc pentru cooperare, maior Reeves.
Când o să scot știrea, o să vă citez întocmai, fără îndoială!
Îmi pare rău, Sydney.
Nu e suficient. Un refuz nu e suficient.
Asta e o știre mare, o știre semnificativă, înțelegi?
Trebuie să mergem acolo!
- Știu, dar... - Nu vreau să aud nu!
Vreau să aud cum o să coborâm pe râul acela!
Ar trebui să fim deja acolo!
Voi fi aici.
Noapte bună, Sydney.
- Mesaje? - Nu, domnule.
Nu, domnule.
Aș mai sta de vorbă, dar a fost o zi grea și trebuie să plec.
Să ne întâlnim altădată, cât mai curând, bine?
- Bob? - La revedere!
Bob?
Salut, Sydney. Noapte bună, Sydney.
- Ascultă, nu pot să vorbesc cu tine. - Ba poți să vorbești cu mine.
Cei de la ambasadă sunt cu draci. Cere-i informații ofițerului de presă.
Să nu începem să ne jignim reciproc.
Noapte bună, Sydney.
Bine, noapte bună.
Ai auzit de eroare de pilotaj?
Defecțiune de computer?
Au greșit coordonatele.
Un B-52 și-a vărsat toată încărcătura peste Neak Luong.
În centrul orașului e un radiofar de aterizare.
- Câte victime? - Vei primi informarea mâine.
Estimăm 55 de militari și cam 35 de civili.
Câți, Bob?
Am auzit că sunt cu sutele. Și să nu mă citezi.
Un măcel oare o să fie
Când Khmerii Roșii vor sosi?
Un măcel oare o să fie...
Bere! N-am mai văzut de-o lună!
Probabil că la New York Times curge în valuri.
- O țin în apartamentul de sus, Sydney? - Avem o pivniță. Nu știai?
Nu m-ar mira. Americanii se iau foarte în serios.
Nu fi dur cu omul. Încearcă și el să ajungă în vârf, ca toți ceilalți.
De o săptămână și jumătate trebuie să plătim în plus operatorilor
pentru ca telexurile noastre să ajungă la vârf.
Omul ți-a oferit o bere, așa că dă-o pe gât.
- Noroc. - Noroc, Syd.
- Simțiți-vă bine. - Te duci la întâlnire cu operatorul telex?
- New York Times merge devreme la culcare. - Desigur!
Khmerii Roșii în asfințit
Yankeii toți în larg...
- Totul în regulă? - Foarte posibil.
Atunci să mergem!
Bună treabă!
- Cât? - 150.
O sută!
- În regulă? - În regulă.
Te-ai descurcat de minune. Pran.
- Ce spune? - Vrea să-i vezi familia.
Să faci o fotografie și să-l ajuți, deoarece copilul său a fost rănit.
Spune-mi ce zice.
Are nevoie de ajutor.
Magazinul ei a fost distrus azi-noapte.
Soțul ei ucis.
Câte bombe?
Nu știe.
Știe unde e spitalul?
Într-acolo.
Vrea să știe dacă l-a arestat cineva pe pilot.
Mister, vrei să cumperi?
- Un dolar, mister. Vrei să cumperi? - Fără poze. Nu mai am film, îmi pare rău.
Întreab-o câți copii sunt în familia ei.
Cinci.
Soțul ei a fost ucis deja.
Ce e asta?
Cine sunt oamenii ăia?
Sydney!
În Jeep, prizonieri. Prizonieri ai Khmerilor Roșii.
Ei omoară mulți săteni.
Ea spune Khmerii Roșii înmoaie cârpe în benzină
și le bagă pe gât sătenilor,
apoi aprind cârpele.
Film? Nu ai film!
Știu că n-am film.
Fără poze!
E în regulă.
Liniștește-te.
Spune-le că suntem ziari...
Haide! Urcă!
Sunt îngrijorat, Sydney.
Eu sunt cel care te aduce aici.
Mă acuză și mă arestează.
Cum să te aresteze? Ești deja arestat.
Ei telefonează la Phnom Phen despre mine, Sydney.
Vreau niște țigări.
Și trebuie să mă ușurez.
Vrei să le spui că trebuie să mă ușurez?
A spus că nu se poate.
Cum adică nu se poate?
Adică nu se poate, Sydney.
Destul cu tâmpeniile.
Am de trimis o știre la New York!
Sydney!
Nu mă părăsi, Sydney!
Nu te părăsesc.
Au adus tot corpul de presă, nenorociții!
Vor să cosmetizeze toată tărășenia! Ticăloșii!
O să-ți spun ceva.
Eu plec de aici.
Ce o să faci? O să-mi zbori creierii?
Acolo e un general, ăsta e un pașaport american,
eu sunt cetățean american și plec de aici!
- Vrea să aducă ofițer superior. - Să-l aducă! Adu-l!
Îmi pare rău că nu v-am putut arăta pagubele minore din oraș,
încă e zonă cu acces limitat.
Dacă priviți peste râu,
veți vedea poziții care credem că sunt ale Khmerilor Roșii infiltrați
și care au fost ocupate zilele trecute.
Dar, după cum vedeți, Armata Republicană Cambodgiană se deplasează spre ei.
Îi vor scoate pe Khmeri cât ai zice Jack Robinson.
Urcă în elicopter!
Nu, Schanberg! Ai venit cu barca, te întorci cu barca!
Asta n-o să-mi împiedice articolul!
Ce dracu' înseamnă asta?
Ascultă, Sydney! Dacă tu n-ai fi aici, nici eu n-aș fi!
Și eu nu vreau să fiu aici! Pentru ce toate astea?
Pentru că, dacă cineva citește vreodată despre asta,
n-o să poți să îi privești în ochi!
10 martie 1975
Sydney!
Bună dimineața.
Cât e ceasul?
Șase.
Rahat.
Ai un telex.
- Ai fost la telex? - Da.
Suntem pe prima pagină!
Sigur.
Înseamnă că facem bine ce facem.
Sydney, soția mea e foarte îngrijorată.
Crede că toți ziariștii străini vor părăsi Cambodgia.
Pran...
M-aș simți prost dacă aș încerca să urmăresc războiul ăsta dintr-un birou din Bangkok.
Și a spus că, dacă războiul continuă tot așa,
viitorul poate fi foarte rău.
Tu ce crezi?
Nu știu.
Nici eu nu știu.
- Sarun e jos? - Sigur.
Să mergem.
În regulă.
- Să nu te culci din nou! - Nu.
Khmerii Roșii încearcă să cucerească drumul spre aeroport.
Dacă îl blochează, orașul ar putea fi pierdut.
Noi îi înșelăm pe oamenii ăștia. Le spunem Vă va fi bine cu noi.
Acum uită-te la dezastrul ăsta nenorocit!
În America, toată lumea are o mașină bună.
Te întreabă ce mașină conduci în America.
Nu am mașină în America, doar Mercedesul de aici.
Mercedes! Numărul unu!
Întreabă-l unde a învățat să vorbească engleza.
Consilierul american al unității lui l-a învățat.
Mercedes numărul unu, bine?
Ce a spus?
A spus că a crezut că toți americanii au plecat deja.
Fabricat în USA.
Câștigăm?
Nu, nu câștigați.
Ce să facem?
Vă asigurați că nu blochează drumul spre aeroport.
Primul grup a venit pe șoseaua 36.
Al doilea a venit pe șoseaua 26
Khmerii Roșii vor veni pe șoseaua 3.
Nu știe cât de mulți.
Astăzi se așteaptă la un atac.
- Unde e comandantul tău? - Phnom Phen.
- De ce acolo? - Nu știu.
Câte proiectile de mortier aveți...?
Rockoff, mișcă-ți fundul încoace! Vino aici!
Haide, să-l scoatem de aici!
- La dracu'! - Se retrag?
Nu mi-e bine aici, Syd!
Jon, eu plec!
Syd, haide!
Haide!
Sydney, pe aici!
Sydney, uite! Khmerii Roșii!
La Washington, ambasadorul Cambodgian,
într-un discurs la Clubul De Presă, a spus:
Să recunoaștem, ați profitat de noi și de lipsa noastră de experiență...
Nu pot să mănânc.
...pentru că sunteți mai isteți decât noi și voi ne-ați împins în lupta asta.
Într-adevăr, Khmerii Roșii din Cambodgia
și-au întărit încercuirea asupra capitalei Phnom Phen,
acum copleșită de aproape două milioane de refugiați ce fug din calea luptelor.
Rapoarte ale trupelor guvernamentale spun că situația este atât de rea
încât soldații trebuie să treacă benzina dintr-un Jeep în altul
pentru a putea aduce răniții înapoi în capitală.
Nu mai este curent electric, Sydney.
...iar acum primesc un mesaj care spune să încerc să negociez.
Ei bine, acum e prea târziu, fir-ar să fie!
Alan, țara asta e sfâșiată.
Noi am pus barca pe apă, mi se rupe inima să n-o ajut să revină în port.
În orice port.
Ce mă scoate pe mine din sărite e că țara asta are și bune și rele,
iar noi n-am făcut altceva decât să înmulțim relele.
Îți spun, Syd, voi fi al dracu' de bucuros să scap de aici.
Lucrurile au mers prea departe ca să se termine cu bine.
După tot prin cât au trecut Khmerii Roșii, nu cred că vor fi prea amabili cu vesticii.
- Unde să pun astea? - Oriunde, nu contează. Pe podea, oriunde.
- Domnule Schanberg. - Cristoase, oamenii mei! Șase.
Dith Pran și familia.
Bine.
Dragă domnule, eu și familia mea plănuim o călătorie de vacanță în Asia de sud-est
și ne-am gândit să stăm două săptămâni în Cambodgia, să facem turul țării.
Ați dori să ne trimiteți informații de călătorie și broșuri?
Vă mulțumesc anticipat, Wendell Payne.
Wendell locuiește în Wisacky, Carolina de Sud.
- Și podul aerian? - Îl luăm cu noi.
- Mulți oameni o să moară de foame. - Știu, Syd, dar ce putem face?
Aici s-ar putea produce o baie de sânge.
Iartă-mi calamburul, dar ori rămânem, ori trăim.
Salutare! Părăsim corabia care se scufundă, nu-i așa, Carver?
Președintele Ford, în discursul despre politica externă, s-a referit la Cambodgia
doar pentru a spune că acum ar putea fi prea târziu.
Îmi pare rău, Sydney. Am întârziat.
Unde ai fost?
- M-au oprit din cauza stării de asediu. - Din cauza stării de asediu?
Da. Îmi pare rău, Sydney.
Poți începe cu asta. Spune-le să înceapă să transmită,
dar să aștepte cu ultimele două paragrafe. O să revin cu corectura într-o oră.
Astăzi nu transmit, Sydney. Transmițătorul de la Kambol a fost lovit.
Au spus 6 p.m. Putem trimite.
Șase seara!
Ce crezi tu că e asta? O revistă care iese o dată pe lună?
Ăsta e un ziar.
Nu putem actualiza mâine?
Da, sigur. Putem trimite mâine o actualizare.
Ieri am fost la ambasada americană.
Vești bune?
Nu, n-am primit vești bune.
Ei spun că, atunci când locul ăsta n-o să mai fie...
Ei cred că o mulțime de oameni o să fie omorâți. O mulțime.
Am aranjat ca tu și familia ta să fiți evacuați.
Așa că acum depinde de tine. Ce vrei să faci?
Vrei să rămâi sau vrei să pleci?
Și tu?
Asta nu e treaba ta.
Vrei să rămâi sau vrei să pleci?
Știu.
Tu iubești familia mea, Sydney.
Dar eu... Și eu sunt reporter, Sydney.
Înțelegi ce vreau să spun?
Bine, nu trebuie să decidem asta chiar acum.
Liniștește-te.
Dar o să trebuiască să ne hotărâm destul de curând, bine?
Gata, asta e! Etajul ăsta e gol?
Aceasta e ultimul apel!
Ultimul apel! Aceasta e ultimul apel!
Domnul Kincaid nu este aici.
Domnul Kincaid a plecat. Păstrează banii domnului Kincaid.
Vreau să pleci chiar acum!
Vreau să pleci acum!
N-o să-l mai vezi pe domnul Kincaid!
Sergent, lasă-l să intre!
Ai un Pran pe lista asta?
- Și soția sa? - Da, domnule, sunt.
- Au intrat deja? - Nu, domnule, încă n-au sosit.
L-ai văzut pe Pran?
Nu, nu l-am văzut.
Unde este?
Ei bine, se adeverește.
O să-l piardă.
De ce nu verifici pe partea cealaltă?
Dacă vine aici, spune-i că eu îl caut în spate.
Beth, l-ai văzut pe Pran?
Nu. L-ai căutat la hotel?
E la oficiul poștal!
La oficiul poștal!
Ieși dracului de aici! Acum!
Plecați de aici!
- Unde crezi că te duci? - La ambasadă.
Da, domnule, cum vă numiți?
Familia Dith Pran, domnule.
Familia Dith Pran?
- Sydney Schanberg. - Au trecut deja.
- Mai verificați o dată, vă rog.
- Ați făcut o greșeală, domnule. - Nu e nicio greșeală.
Rockoff, ajută-mă!
Fugi!
Nu mai e timp!
Așteaptă puțin.
Zâmbește.
Jon.
Salut, Sydney.
Dacă se îngroașă gluma, am auzit că cea mai bună soluție e ambasada franceză.
Cine ți-a spus asta?
Ambasada britanică.
Sydney, vin Khmerii Roșii.
Se pare că soldații guvernamentali îi primesc cu brațele deschise.
Sydney!
Gata cu lupta, Sydney!
Mă întorc imediat!
Gata cu lupta! Gata cu războiul!
Ce crezi?
Nu știu, nu-mi place cum arată.
Am dat o fugă în Keng Keng azi dimineață. Aproape că m-au împușcat în fund.
Eu nu cred că tipii ăștia sunt pe bune.
Mă duc la spital. Vrei să mergi cu mine?
50 mg de Tetracaină, te rog.
Iisuse, ce să fac? Să-i cânt un cântec de leagăn?
150 mg de Penthotal, repede.
Iisuse, încă un șrapnel în coloana vertebrală.
Să o întoarcem.
Sânge grupa A, domnilor. În ultimele 2 zile am primit doar o unitate de sânge.
Substituent de plasmă sanguină, repede.
Avem sânge din belșug, domnilor. Sânge din belșug.
Problema este că e împrăștiat peste tot, fir-ar al dracului!
De ce oare trebuie să se adune grămezi de cadavre
înainte ca lumea să-și dea seama că e timpul să se ducă acasă?
Pentru Dumnezeu, dă înapoi! Sarun, dă înapoi!
Pentru Dumnezeu, dă înapoi!
- De ce nu vine și el înăuntru? - Încearcă!
Dar ei nu-l lasă.
Bine?
În regulă?
Pare în regulă.
Vin!
Un moment! E cu mine!
E de la New York Times!
Așteaptă puțin! E ziarist și e cu mine!
Unde e consulul? Vreau să vorbesc cu consulul. Lasă-mă să-l văd!
Spune-mi unde e. Vreau să vorbesc cu el!
Situația în Cambodgia continuă să se complice.
Conform declarațiilor unor ziariști care au decolat din Thailanda
și au survolat Phnom Phenul, Khmerii Roșii au încercat
o evacuare în masă a întregii populații.
O legătură radio cu ambasada franceză arată că aproximativ 200 de europeni
și un număr nespecificat de cambodgieni s-au refugiat în sediul acesteia.
Până în acest moment, noii conducători ai Cambodgiei nu au făcut nicio declarație.
Locația Prințului Sihanouk, președintele numit de către conducerea Khmerilor Roșii,
este incertă.
- În regulă? - Da. Doarme.
Acela e consulul.
- Ai văzut, Dennis? - Vin rușii.
Șterge-o! Te rog!
Afară! N-o să primești nimic aici! Afară!
Pentru început, principalele știri.
BBC-ul, Dougal!
... rapoarte zilnice ale luptelor din preajma aeroportului...
... la 14 km în afara Phnom Phenului, capitala Cambodgiei.
Iar acum un reportaj de la fața locului de la corespondentul nostru în Thailanda,
Hugh Elder.
De unde iau mizeriile astea?
Îl vezi pe tipul ăla de la poartă? Cel mic?
Am putea să nu ne uităm toți odată? Vă rog.
Am aflat din surse de încredere că acela nu este altul decât Hugh Elder.
Glumești.
E deghizat, dar am suspiciunile mele. Înțelegi ce vreau să spun?
- Cum transmite reportajele? - Cum își transmite reportajele?
Cu găini special antrenate.
BBC-ul le-a însărcinat să se infiltreze printre Khmerii Roșii,
dându-se drept găini obișnuite.
De atunci trec granița cu Thailanda zi și noapte.
Ți-am spus eu.
Conform unor rapoarte neconfirmate, Khmerii Roșii solicită
ca toți oficialii guvernului căzut al lui Lon Nol,
în special așa-numiții Cei șase trădători ai cabinetului,
să le fie predați.
Nu se știe dacă vreunul dintre ex-miniștrii acestui guvern
s-a putut refugia în interiorul ambasadei,
unde, după spusele unui reprezentant UNICEF în Bangkok,
situația este de o precaritate în continuă creștere.
Și când am încercat să mai merg încă un kilometru, nu.
Singura concluzie pe care am putut să o trag este că există un fel de...
luptă internă pentru putere în desfășurare.
Diferite grupări par să controleze diferite părți ale orașului.
Și toți par să se teamă să nu piardă bruma de control și putere pe care o au.
Jumătate din ei nu au mai mult de 15 ani.
Sidney, trebuie traduse niște prospecte de la Crucea Roșie.
Poți să dai o mână de ajutor?
De ce nu-l iei pe Pran? Vorbește franceza mai bine decât mine.
Aș prefera să fii tu.
De ce-ai făcut asta?
Omul e și așa destul de nesigur.
Sidney, cambodgienii trebuie să părăsească ambasada.
Vor toate pașapoartele noastre și ca toată lumea să coboare.
Și cambodgienii afară.
Dacă aveți acte, aveți un nume.
Dacă avem un nume, putem găsi mama.
American? Uite, am luptat cinci ani de zile.
Război inutil!
La dracu'!
Pran n-o să reziste nici măcar cinci minute afară, Jon.
Khmerii Roșii au omorât fiecare ziarist pe care au pus mâna.
Syd știe cât de serioasă e treaba?
- Sigur că știe! - Nu putem să-l lăsăm să plece.
Uite, două pașapoarte. Ăsta e expirat, dar viza e valabilă.
Jon Ankertill Brewer Swain.
Scoate Jon, scoate Swain și ai rămas cu Ankertill Brewer.
Schimbă fotografia mea cu una a lui Pran și l-ai făcut cetățean britanic.
Merită să încercăm.
Sper că are o poză, pentru că eu nu mai am film.
Eu încerc să fug în Thailanda acum.
Dă-mi două sau trei săptămâni.
Dacă ajungi acolo înainte, dă-mi de știre.
Și lasă mesaj pentru mine la Reuters, bine?
Lasă-mă o oră. Am nevoie de timp să pot gândi.
Nu am timp să-ți dau.
Swain are o idee.
Ankertill Brewer. Ăsta e noul nume.
- Ankertill Brewer. - Așa. Acum fotografia mea.
- Schimbă fotografia mea cu a ta. - Ai o fotografie veche?
Nu cred.
Dă-i pașaportul.
Vechiul pașaport, o poză de familie, orice.
Khmerii Roșii au luat tot.
- Și legitimația de ziarist? - Tot!
Fir-ar să fie!
- N-au dat-o înapoi. - O să mergem și o să găsim un film.
Sunt filme în ambasadă și o să le găsim. Polaroid, orice fel, orice sensibilitate...
O să le găsim și eu o să-ți fac poza.
O să găsim filmele. Să mergem.
- Aveți un aparat Polaroid? - Da!
- Aveți film? - Nu, nu am film!
Nu am nici Metronidazol, iar copilul ăsta are dizenterie amibiană!
Trebuie să facem rost de sulfit și de un revelator puternic.
Dacă avem astea, pot face poza.
Rahat!
Ascultă, știu eu de unde putem obține niște apă. Putem să golim...
...aparatul de aer condiționat. Am văzut cum se face. Haide.
- Scuzați-mă, sunteți domnul Schanberg? - Da.
Mi s-a spus că dvs sunteți responsabilul cu distribuirea așternuturilor.
Ce?
Pături. Tocmai am sosit. Vrem niște pături.
Da. Veniți aici.
Mergeți la capătul coridorului.
Apoi faceți la dreapta și urcați scările.
Dacă mai sunt, ar trebui să fie în capul scărilor.
Syd, am aparatul...
...am filmul...
...și am nenorocita de cameră obscură!
În regulă. Nu zâmbi.
- Zâmbești. - Foarte serios. Chiar zâmbești.
Încetează, te rog.
- Foarte serios. - Foarte serios, foarte american.
Da.
Da. Bine, acoper-o.
Nenorocita asta de hârtie... Nu știu.
Asta e cea pe care ai găsit-o tu la garderobă.
Ankertill Brewer.
Apare o imagine. Ia uite.
Uite, mutra ticălosului.
Cu siguranță. Haide.
Haide.
Acum fixatorul.
E bine.
Nu. La dracu', se încețoșează.
Fir-ar să fie.
Hârtie nenorocită.
Fir-ar să fie! Acum trebuie s-o luăm de la început.
Bun, acum trebuie s-o fixăm.
Am făcut-o.
Dă-mi aia.
Se estompează.
Dar... Scoate-o.
Nu, e stricată deja. Soluția e prea tare. Se șterge.
Scoate-o acum. Dacă e...
Futu-i!
Fir-ar a dracului!
Camera asta nenorocită mă omoară.
Pot să...?
O să-o fac singur, bine?
Lasă-mi puțin spațiu.
La dracu'.
Scuze.
Asta e.
E perfectă.
Perfectă.
Bine ai venit la New York. Am reușit.
Perfect! Rockoff, perfect!
Ankertill Brewer. Ankertill Brewer.
În regulă, păcălicilor, vreți să-mi aduceți pașapoartele?
Ultimul apel pentru pașapoarte.
Îmi dați pașapoartele, vă rog?
Mulțumesc.
Pașapoartele, doamne și domni.
În regulă, păcălicilor, asta e ultima voastră șansă să predați pașapoartele.
Pașapoartele, vă rog.
- De pașaportul ăsta depinde viața mea. - Grazzie, signore.
Mulțumesc, domnule.
Pașapoartele, doamnelor. Pentru marea călătorie, cu opțiuni extra.
De la Thursday Island și până la Mount Macedon,
cu oprire la faimoasa Hanging Rock.
Haideți, pașapoartele, vă rog.
Doamnelor și domnilor, ultima strigare.
O dată...
De două ori...
Adjudecat.
Ăsta-i prânzul?
Ce?
Pare cert că vasta majoritate a populației din Phnom Phen
a fost evacuată în zonele rurale.
Populației i se adaugă miile de refugiați...
Salut, din nou.
Unii vor spune că aceasta este o modalitate de a face față haosului postbelic.
Denis, poți să-l oprești, te rog?
Toată lumea să asculte!
Camioanele pe care le-am văzut sosind sunt pentru evacuarea noastră.
Probabil în următoarele 24 de ore.
Ascultați! Trebuie confirmat mai întâi.
E aproape sigur că va fi Thailanda.
Așa-zișii jurnaliști n-au niciun drept...
Deci tu nu ai prejudecăți? N-ai văzut nicio atrocitate în Cambodgia?
- E doar un spasm emoțional! - Da, așa e. Așa că taci odată!
Trebuie să spargi ouăle ca să faci omletă!
E vreo problemă?
Îmi pare rău, domnule.
Sydney, Ankertill Brewer.
- Mulțumesc. Adio. - Noroc.
- Să-mi înapoiezi astea la Paris. - Adio.
Să nu uiți, ai înțeles?
Pentru Dumnezeu, Sydney, de ce nu l-ai scos atunci când ai avut posibilitatea?
N-aveai niciun drept să-l ții aici!
Ai un simț al priorității tare ciudat.
Și eu sunt reporter, Morgan. Îi cunosc inima!
- Îl iubesc ca pe fratele meu. - Desigur.
Și fac orice pentru el. Orice.
Adio, Rockoff.
Spune-i soției mele că o iubesc
și ai grijă de toți copiii mei.
Ea nu vorbește engleză, Sydney.
Te rog.
Nu vreau ca cineva să fie rău cu soția mea.
Dith Pran.
P-R-A-N. A dispărut în Phnom Phen în 1975.
Pran e prenumele. Orice informație îmi poți da.
Ne mulțumim cu orice fel de informație
A fost văzut ultima dată în Phnom Phen în '75. Îmi mai dai o dată numărul acela?
În aprilie 1975.
4144-5364...
Pran e un tip descurcăreț.
Va aștepta până când va ști că e în siguranță
apoi va acționa.
Îți mulțumește că ai venit...
și ai avut grijă de ea și de familia ei.
Dar ea știe că soțul ei e mort.
Nu e adevărat.
Nu e deloc adevărat.
Nu e adevărat. Nu e.
Nu crede ce-i spui pentru că știe că soțul ei e mort.
Ești un om bun.
Dacă mama ta are nevoie de ceva, asigură-te că ia legătura cu mine.
Da.
Acum întoarce-te.
În decursul ultimilor cinci ani,
așa cum indică această hartă pe care o vedeți aici,
Vietnamul de Nord a ocupat poziții militare strategice
de-a lungul graniței între Cambodgia și Vietnamul de Sud.
Așa cum a afirmat președintele,
trupele americane se pregăteau să intre în Cambodgia.
Decizia de invazie, ca și decizia secretă a bombardamentelor de mai înainte,
le-a fost ascunsă cambodgienilor.
Vom striga cât ne țin plămânii și vom înainta.
Frica e cea care îi face pe oameni să se sperie așa de tare.
Nu există consilieri militari în Cambodgia.
Nu vor exista trupe americane de asalt sau consilieri americani în Cambodgia.
Vom ajuta Cambodgia.
Cambodgia reprezintă doctrina Nixon în forma ei cea mai pură.
Sydney.
Mă gândesc des la tine și la familia mea.
Ei ne spun că Dumnezeu e mort.
Și că, de acum înainte, partidul pe care l-au numit Angka
ne va da totul.
El spune că Angka a identificat
și a proclamat existența unei noi boli rele,
o afecțiune a memoriei care apare atunci când te gândești prea mult
la viața din Cambodgia pre-revoluționară.
El spune că suntem înconjurați de dușmani.
Dușmanul e înăuntrul nostru.
Nu se poate avea încredere în nimeni.
Trebuie să fim precum boul
și să ne gândim doar la Partid.
Să iubim doar Angka.
Oamenii flămânzesc,
dar nu trebuie să cultivăm alimente.
Trebuie să onorăm pe tovarășii-copii,
ale căror minți nu sunt corupte de trecut.
E vreunul dintre noi
doctor,
profesor
sau student?
Angka are nevoie de voi.
Angka a iertat trecutul.
Sydney.
Angka spune că cei care s-au făcut vinovați de o viață ușoară
în anii marilor eforturi
și cărora nu le-a păsat de suferințele țăranilor trebuie să mărturisească,
pentru că acum este anul zero
și totul va avea un nou început.
Sunt plin de frică, Sydney.
Nu trebuie să arăt că înțeleg.
Franceza sau engleza.
Nu trebuie să am trecut, Sydney.
Acesta este anul zero
și nimic n-a fost înainte de el.
Vântul poartă șoapte de frică și ură.
Războiul a ucis dragostea, Sydney.
Iar cei care mărturisesc în fața Angka dispar.
Și nimeni nu îndrăznește să întrebe unde s-au dus.
Aici doar cel ce tace supraviețuiește.
Mercedes! Numărul unu!
Oricine îmi cunoaște munca știe că jumătate îi aparține lui Dith Pran.
Fără Pran n-aș fi putut scrie nici măcar jumătate din istoriile pe care le-am scris.
Este plăcut să ne felicităm reciproc în astfel de ocazii.
Dar nu pot să stau aici în această seară
fără să mă gândesc la acei oameni nevinovați
pe care Pran m-a ajutat cu dedicație să-i aduc în ochii publicului.
Pe când își cântăreau opțiunile la Casa Albă,
cei care au hotărât să bombardeze și apoi să invadeze Cambodgia
s-au confruntat cu multe lucruri.
Mari conflicte pentru putere și dominouri care se prăbușesc,
nevoia de a părea duri și periculoși în ochii nord-vietnamezilor,
eliberarea presiunilor în chestiunea referitoare la retragerea trupelor din sud.
Au fost preocupați și de problemele domestice, de asemenea,
ceea ce explică de ce au păstrat în secret bombardamentul asupra Cambodgiei
atât cât au putut de mult.
Și se poate presupune că nu și-au ignorat nici propriile interese
în ceea ce privește carierele lor.
Ceea ce nu i-a preocupat absolut deloc
au fost chiar cambodgienii.
Nici oamenii,
nici societatea,
nici țara.
Pentru ei au însemnat doar un abstract instrument politic.
Dith Pran și cu mine
am încercat să captăm și să aducem acasă
consecințele reale ale acestor decizii asupra oamenilor.
Asupra ființelor umane.
Asupra oamenilor lăsați pe dinafară de către planurile administrației,
dar care au plătit prețul
și au fost pedepsiți în locul lor.
Sunt foarte bucuros să accept acest premiu în numele lui Dith Pran și al meu.
Sunt foarte onorat
și știu că Pran ar fi foarte mândru.
Aveți de gând să continuați cu această temă pe viitor?
Felicitări, Ernie. Să faci la fel și la anul!
Scuzați-mă.
- A fost grozav, foarte bine. - Mai bine decât anul trecut.
Abe, fă cunoștință cu sora mea.
Mă bucur foarte mult să vă cunosc.
Acela este tatăl meu. Vrei să ții puțin asta?
- Domnule Schanberg. - O secundă.
Speram să-mi puteți recomanda o școală bună de jurnalism.
I-am spus fiicei mele că astăzi mă întâlnesc cu dumneavoastră.
Doar un minut. Mă întorc.
Îmi dați un autograf, vă rog? Sunt un mare admirator al dvs.
Felicitări pentru premiu, îl meritați.
Impresionant. Speram să începi să cânți.
- Ce cauți aici? - Știi ce mă sâcâie?
Ce?
Mă sâcâie că l-ai lăsat pe Pran să rămână în Cambodgia
pentru că voiai să câștigi nenorocitul ăla de premiu și știai că ai nevoie de el...
- N-am știut ce-o să... - Pe dracu' n-ai știut!
Pe dracu' n-ai știut!
Am făcut tot ce-am putut și fac tot ce pot.
Oricum, mi-a făcut plăcere să te văd. Sunt în drum spre Florida.
Îți spun că fac tot ce pot.
Sunt sigur că așa e. Nu știam că ai fost să-l cauți.
Să nu te joci cu mine, Al. Fără jocuri prostești.
Nimeni nu poate să intre acolo. Dacă aș fi putut, aș fi făcut-o.
Am trimis sute de fotografii.
Fiecare organizație umanitară de la granița thailandezo-kampuciană are...
...are fotografia lui. Dacă aș întrezări doar o licărire de speranță, aș pleca astăzi.
Viața nu e un film din anii '40, Al.
Nu poți să te urci într-un avion și să faci lumea întreagă așa cum trebuie!
Și nu pot să cred că aud așa ceva de la tine!
Felicitări.
Păstrați legătura cu familia lui Dith Pran?
Da. Ei locuiesc în San Francisco.
Cum răspundeți acuzațiilor care susțin că dumneavoastră și alți ziariști
ați subestimat brutalitatea Khmerilor Roșii
și, astfel, aveți o parte din vină pentru ce s-a întâmplat ulterior în Cambodgia?
Am făcut o greșeală.
Poate că am subestimat nebunia
pe care bombele în valoare de șapte miliarde de dolari o pot produce.
În Reader's Digest au apărut o mulțime de povești ale refugiaților
despre situația din Cambodgia. Le dați crezare?
De ce, dumneavoastră nu le credeți?
Poate că, în acest moment, Reader's Digest are dreptate.
Tratați cu aceeași neîncredere mărturii care provin din Iran, Palestina sau Chile?
Aceasta va fi următoarea arie de interes, refugiații?
Vă veți ocupa de subiectul bărcilor cu refugiați?
Nu.
Vrei o ceașcă de ceai?
Sunteți în căutarea unei suferințe care să se vândă mai bine?
Cred că am trimis 500 de scrisori.
Am scris Crucii Roșii Internaționale, Organizației Mondiale a Sănătății...
Știu, Syd. Mi-ai spus.
Nu știu cui n-am scris.
Niciodată nu i-am dat posibilitatea să aleagă.
O dată am încercat să discutăm despre plecare.
I-am vorbit despre asta, dar niciodată n-am purtat o discuție cu adevărat.
Am stat de vorbă cu Swain și cu Rockoff,
dar niciodată n-am stat de vorbă cu el.
A rămas pentru că eu voiam să rămână.
Și eu am rămas pentru că...
Sunt prins în capcană, Sydney.
Știu că mă bănuiește, și totuși se poartă bine cu mine.
Aici sunt multe grupări diferite, Sydney.
Trebuie să am multă grijă.
Acum Angka spune că avem noi dușmani.
Ei spun că trebuie să ne recucerim pământul din mâinile vietnamezilor.
Și spun că trebuie să ne luptăm cu ei.
Îmi lipsești. Soția, copiii.
Și inima îmi e flămândă de vești despre tine.
Postul de radio Noua Chină a anunțat
că luptele între Vietnam și Kampuchia Democrată
au izbucnit pe diferite fronturi.
Conform vietnamezilor, aceasta reprezintă un răspuns
la atacurile asupra satelor de lângă frontieră...
Șofer de taxi, ai?
Cred că tu vorbești engleza.
Stai jos.
Vezi tu, eu iubesc țara asta.
Am sacrificat totul pentru ea.
Soția mea a murit pentru revoluție.
Dar conducătorii Angka nu mai au încredere în oameni.
Drept urmare, nici eu nu mai pot să am încredere în ei.
Iar ei nu au încredere în mine.
Mă tem...
...mă tem cu adevărat pentru viitor.
Cred că îl iubești pe fiul meu.
De dragul lui...
...ai grijă de el.
Luptele se apropie, Sydney.
Dacă vietnamezii ajung aici,
Angka va distruge totul
și vietnamezii vor găsi doar cenușă.
Trebuie să încerc să opresc crimele. Noroc.
Da, voi fi chiar acolo, Brian.
Ann, formează-mi 415-555-6421.
Abe, am niște vești grozave!
Acum 20 de minute am primit un telefon de la Paris.
Am vorbit cu Andreas Freund. El a vorbit cu Henry Kemp.
Kemp i-a spus cum să ia legătura cu mine.
Freund zice: Sydney, am niște vești grozave pentru tine.
- San Francisco la telefon. - E vorba de Pran!
Mama ta e acolo?
Când?
În regulă, vreau să-ți notezi.
Nu, scrie pe ceva. Scrie pe ceva.
Am un mesaj de la tatăl tău!
Cum ai dus-o?
Mă ierți?
Nu e nimic de iertat, Sydney. Nimic.
9 octombrie 1979
Dith Pran s-a întors cu Sydney Schanberg în America, pentru a se reuni cu familia sa.
Acum lucrează ca fotograf pentru New York Times, unde Sydney Schanberg este editorialist.
Suferința Cambodgiei încă nu s-a terminat.
Taberele de refugiați de la granița thailandeză sunt încă pline cu copiii câmpiilor ucigașe.
Traducerea și adaptarea: benius